Mă numesc Henry Morgan.
Am o poveste lungă.
De-a lungul anilor, puteți spune că am devenit un student al morții,
Trebuie să găsesc o cheie pentru a-mi debloca blestemul.
S-a întâmplat ceva în urmă cu două secole.
Am fost transformat.
Viața mea este ca și a voastră.
Cu o mică excepție.
Nu se termină niciodată.
De fiecare dată când mor, mă întorc mereu în apă,
și sunt mereu dezbrăcat.
Acum știi la fel de multe despre starea mea ca și mine.
Este o poveste lungă.
Sper să vă văd din nou.
Mulțumesc.
La revedere.
- Doamne, ce nu aș da. - Ce nu ai da?
O să-ți rupi șoldul, Abraham.
N-aș fi așa de sigur.
Am fost extrem de abil în tinerețe.
Poate că ne amintim diferit zilele alea.
Îmi amintesc că au fost destule vizite la stomatolog,
când învățai să mergi pe bicicletă.
Cu toții evoluăm în timp, cei mai mulți dintre noi.
Spune-mi te rog, că nu te ascunzi în temnița ta.
Haide, este weekend-ul.
Studiam în laborator.
Am făcut o descoperire incredibilă despre starea mea.
Deci poți transmite secretul vieții veșnice?
Și mai bine. Cred că am găsit un mod de a muri.
Tinerețea este irosită pe nemuritori.
Deci, am colectat date despre trezirea mea.
- Despre ce? - Când mă trezesc în apă.
Nu-mi prea place termenul "renaștere".
Este ciudat că asta este partea care nu îți place, dar, în regulă.
Oricum, când calculez exact reaparițiile mele,
prin folosirea martorilor și ocazionalele raporturi ale poliției,
și le compar cu datele mele probabile cu timpul morții...
Deci?
Câteodată...
Rămân mai mult timp mort.
Doar cu câteva secunde mai mult, dar tot este ceva.
Cred că are de a face cu cauza morții.
Daune viscerale față de leziuni ale nervilor.
De ce pleci? Asta este fascinant.
Ba nu, este deprimant. Lasă-mă să te întreb ceva.
Adică, să spunem că unul dintre aceste experimente ciudate merg.
Adică, chiar ai face-o?
Vrei să mori chiar atât de tare?
Ei bine, nu. Nu.
Nu, nu spun asta.
Vreau să îmbătrânesc,
să experimentez ciclul vieții,
să am păr alb, să devin un bădăran ca și tine.
Da, ei bine...
Îmi dau seama că glaucomul și sciatica
sunt foarte fascinante pentru tine.
Dar doar pentru că nu poți să îmbătrânești,
asta nu înseamnă că nu poți evolua.
Ce ai vrea să fac?
Dacă aș fi ca și tine... totul.
Aia este servieta mea.
Să mă ajute cineva!
Opriți-l! Luați-l de pe mine! Ajutor!
Sună la 112!
Sunt o groază de lucruri pe care le putem face,
pentru a amâna moartea...
Să facem sport, să mâncăm sănătos să folosim protecție solară.
Deși dacă incercăm să negociem cu moartea,
nu vă faceți iluzii.
O să vă găsească.
Deci dacă îți petreci tot timpul ascunzându-te de moarte,
sau în cazul meu, căutând-o.
Cred că întrebarea este dacă ai fost vreodată cu adevărat în viață?
Neața. Cum a fost weekend-ul tău?
Poate o plimbare melancolică prin Central Park?
Maratonul hulu?
Poate ai cumpărat niște eșarfe.
- Am muncit. - Bine.
Ai vrea să auzi ce am făcut eu?
- Nu. - Bine.
Pentru că nu prea voiam să vorbesc despre asta.
Bine. Numele decedatului este Bill Sayle în vârstă de 67 de ani.
Ambulanța l-a luat din Chinatown, posibil ucis de un tâlhar.
Judecând după starea degetelor lui, dl Sayle a ripostat.
Diferența de culoare de pe inel sugerează că a purtat verighetă,
până anul trecut, pentru că nu văd o urmă de bronz.
De asemenea, este un fel de funinge pe degetele lui.
Flanel gri cu gaică și umăr mare.
Cred că a fost cumpărat în urmă cu 30 de ani,
dar a fost modificat recent.
Pata de pe cămașa lui cred că este suc de struguri.
Acum, haide să vedem ce este dedesubt.
Este uimitor!
Are 67 de ani? Arată ca și mine!
După abdomenele de dimineață.
Ce putea să-i facă asta corpului lui?
Un lucru este sigur...
Nu-ți poi da seama câți ani are cineva doar uitându-te la el.
ETERNITATE Episodul 3
Traducerea și adaptarea: Lia @ Titrări Team
Nu ai mutat din întâmplare M-148536...
necunoscutul cu tatuajul pe gât, nu?
Bine, mersi, Jim.
Anton, mulțumesc pentru gogoașă.
- Nicio problemă. - Ai grijă.
Nu mai avem nevoie de mai mulți morți pe aici.
Am prins tâlharul încercând să se interneze.
Nu este foarte deștept.
Încă avea servieta la el.
Ar trebui să-l acuzăm de crimă?
Dl Sayle nu a fost omorât de tâlhar.
Nu avea nicio contuzie, zgârietură
ori vreo rană, decât cele de la degete.
Inima lui era în stare perfectă.
Avea masa osoasă densă și degetele și articulațiile robuste.
Bine, atunci de ce a murit acest specimen perfect?
Creierul lui.
Uită-te la textura și plăcile de amiloid.
- Asta este dezgustător. - Este ca și cum avea
Alzheimer, Parkinson și Huntington în același timp.
În orice caz, avem aici un bărbat de 62 de ani,
cu corpul unuia de 30 și creierul unuia de 100 de ani.
Deci spui că a murit din cauze naturale.
Spun că este opusul "naturalului".
Am găsit acest amestec în stomacul lui.
De fapt, nu era nimic altceva în sistemul lui.
Să nu ne grăbim, dar cred că asta l-a omorât.
- Ce este? Otravă? - Bila...
cu un pic de vanilie artificială.
Poate un shake.
Mark Sayle, fiul decedatului este aici să vorbească cu tine.
Nu este tatăl meu.
- Poftim? - Adică, este el.
Dar acela nu este omul care m-a crescut.
Tata mergea cu trenul s-o vadă pe mama în New Jersey
în fiecare seară timp de 35 de ani și adormea pe fotoliu.
Nu avea cu siguranță un asemenea corp,
ori era în formă,
ori petrecea cu persoane care avea jumătate din vârsta lui.
Înainte...
Înainte să moară mama ta.
De cancer, acum doi ani.
După asta, a devenit o persoană complet diferită.
A uitat-o pe mama, și ne-a uitat pe noi.
Putem să ne uităm în servieta lui?
Aceia este mama.
Da, era frumoasă.
Cu toți avem modalități diferite de a face față pierderii.
N-a uitat-o niciodată.
Ce este asta?
"Tinerețe. Vitalitate. Vigoare."
Ouroboros, ori un șarpe care își mănâncă coada.
Sugerează întinerire veșnică.
Mă întreb dacă are de a face cu condiția corpului tatălui tău.
Sau poate asta are.
Pare să fie 7.000 $.
Ai vreo idee pentru ce sunt ăștia?
Nu. Cu siguranță nu are banii ăia de la mine.
Pare logic de ce ar fugi după servietă în Chinatown.
Știi ce făcea acolo?
Locuia în Jersey.
Mi-a spus mereu că urăște centrul.
Presupun că sunt multe lucruri ce nu știam despre tata.
Deci, aici a sfârșit Bill Sayle, dar n-o să ne ajute prea mult.
Tâlharul putea s-o ia în orice direcție.
Trebuie să aflăm de unde a început.
Acolo.
- Urme de derapare? - Sunt proaspete.
Bill Sayle avea un strat de funinge pe mâna stângă
și o linie pe piciorul stâng.
Trebuie să fi trecut strada,
și a fost aproape să fie lovit de o mașină.
Acolo.
Am găsit fragmente de tăiței și așchii de lemn în pantofii lui.
Henry. Asta este ciudat, chiar și pentru tine.
- Ce faci? - Suc de struguri.
Era o pană pe cămașa lui.
Vechea rutină pentru furat, varsă, apucă și aleargă.
De aici a pornit Bill Sayle.
Și a sfârșit după colț.
Deci, unde se ducea cu toți banii ăia?
Un bărbat de 67 de ani care ura centrul?
Nu se potrivea aici.
Și nici ea.
Nu merge prea mult dacă are tocuri așa de înalte.
- Este condusă. - Pun pariu ca știe
ce poți să iei din zona cu 7.000 $
Un ouroboros.
- Într-adevăr. - Treci în spatele meu.
Mă întreb ce vând aici.
Tinerețe. Vitalitate. Vigoare.
Bun venit la Aterna.
Sunt dr. Frederick Gardner.
Lăsați-mă să vă pun o întrebare simplă.
Vreți să trăiți pentru totdeauna?
Așa mă gândeam și eu.
Ce vindeți mai exact aici, doctore?
Tinerețe. Vitalitate.
Vigoare. Da, am auzit. Dar mai specific?
Produsul nostru principal se numește Aterna.
Este în esență un supliment care a revoluționat îmbătrânirea.
Cât de avansată este?
Având în vedere natura de cercetare,
o doză de Aterna poate să fie destul de picantă.
Iată meniul nostru.
Clienții voștri cheltuiesc sute de dolari pe săptămână
- pentru a arăta tineri? - Nu.
Pentru a fi tineri, detective.
Aterna te face o versiune mai bună a ta.
Este un motiv pentru care atleții profesionali
apelează la medicamente pentru îmbunătățirea performanței
și un motiv pentru care sunt interzise.
Pentru că merg.
Pentru noi restul,
putem da literalmente timpul înapoi.
Ăsta este viitorul medicinei.
Mai puțin faptul că v-a murit un pacient.
Nu garantăm viață veșnică...
doar mai multă vitalitate cât timp ești aici.
Mare parte din clientela noastră are o vârstă înaintată.
Dacă nu l-a omorât produsul tău.
Luăm toată măsurile necesare pentru ca Aterna să fie sigură.
Suntem înregistrați la FDA.
Dacă credeam că este ceva periculos în Aterna,
nu aș bea-o în fiecare zi.
Deci, spuneți-mi doctore, ce este mai exact în Atena?
Este un pic complex.
O să încerc să țin pasul.
Să spunem că am luat în considerare noua cercetare
despre hormonul uman de creștere,
coenzima Q10, testosteron, ta-65, și altele.
Da, o să avem nevoie de o probă pentru investigație.
Îmi pare rău, detective.
Cererile sunt atât de mari încât avem o listă de un kilometru.
Nu cred că înțelegeți. Asta este o investigație a poliției.
M-aș simți mult mai bine dacă ați avea un mandat.
Dr. Gardner? Pot să vă vorbesc un moment?
Între patru ochi.
Scuzați-mă.
Dr. Gardner are două operații plastice foarte reușite.
Și-a coborât maxilarul și și-a făcut o rinoplastie.
Deci este un pic van.
Asta vând pe aici.
O procedură de feminizare,
și cealaltă i-a făcut nasul mai lung.
Amândouă sunt alegeri foarte ciudate pentru un bărbat
căruia îi pasă așa de mult de înfățișare.
Da, dar nu pentru cineva care vrea să facă o schimbare drastică.
Lucrurile se adună.
Trebuie să mă întorc la pacienții mei.
Vă mulțumesc pentru timp.
Ce faceți aici sună uimitor.
Nu aveți o carte de vizită, nu?
Sigur. Este una la mine în birou.
- Este chiar pe aici. - Are numărul personal?
Adică, doar dacă am vreo întrebare.
- Poftim. - Mersi.
Scuze că vă deranjez.
Sunt nou aici, și sunt un pic ezitant.
- Cum vă simțiți? - Uimitor.
Nu ai de ce să te îngrijorezi.
Adică, Aterna mi-a schimbat viața.
Sunt sigur că asta nu a fost prea greu.
Pentru că de abia ai divorțat?
Cum știi asta?
Citești o revistă,
cu o etichetă de abonat pe care scrie "doamna",
și totuși nu ai o verighetă.
A vrut un model mai tânăr.
Asta a fost prostesc din partea lui.
Ai grijă.
Îmi pare așa de rău!
Este în regulă. Sunt neîndemânatică.
- Dă-mi voie, te rog. - Mulțumesc. Este în regulă.
Mulțumesc.
Apropo...
Eu nu cred că ai nevoie de Aterna.
Spui asta pentru că iau Aterna.
Filtrai cu femeia aia?
Avea un zâmbet drăguț. Doar din punct științific.
Am vrut să știu ce era în asta.
Foarte suav.
Cât timp făceai asta, am luat amprentele doctorului.
Care sunt șansele ca dr. Gardner să ascundă ceva?
Deci, lasă-mă să te întreb din nou... vrei să trăiești pentru totdeauna?
Viitorul medicinei este aici.
Sanatoriul Hudson Valley se va deschide
cu cele mai noi și relevante echipamente.
Electroterapie, hidroterapie...
a fost dovedit științific că vindecă tot,
de la nevralgie la tuberculoză și douloureux tic.
Combinăm medicina modernă.
Folosirea electricității pentru a-ți curăta sangele de bacterii.
Fixarea radioactivă a apei la nivelul nervilor.
Oamenii chiar cred în asta?
Cred că oamenii ar face orice,
pentru a menține moartea la distanță... chiar și tu.
- Lasă-mă să schimb asta. - Eu?
Cum?
Îmi amintesc un anume doctor pledând pentru milă,
după un ajun rătăcitor a lui Delmonico.
Ginul și stridiile va face catâr orice om.
James, pacienții ăștia sunt cu adevărat bolnavi,
și au nevoie de sfaturi medicale adevărate.
Haide, Henry.
Nu este nevoie să iei asta ca un afront personal.
Dar omul ăsta este un șarlatan,
le dă speranțe false oamenilor ăștia.
Uite, medicina se schimbă atât de repede.
Cine știe ce rezervă viitorul?
Dar poate unele din aceste droguri minune
o să te țină în viață într-o zi.
Vă simțiți bine astăzi?
Să schimbăm asta!
Am crezut că o să ieși din pivnița asta a morții.
Nu studiez moartea.
Studiez un medicament minune, o fântână modernă a tinereții.
Vorbind în numele toți septuagenarilor,
trebuie să întreb, merge?
Este prea devreme de prezis, dar instinctul meu spune că nu.
Nici măcar nu pot descifra ce este în ea.
Ce ai găsit până acum?
Pare să fie un amestec de hormoni,
amestecați cu o doză concentrată de vitamine și minerale,
și un fel de materie celulară de la mamifere.
Poate, proteine de la carnea de vită?
Sună delicios. Poate ar trebui s-o încerc.
Aș avea grijă. Decedatul arăta super,
avea corpul unei persoane care avea jumătate din vârsta lui,
dar creierul lui era plin de găuri.
Mă bine n-o fac. Să îmbătrânesc frumos ca și tine.
Mulțumesc, Abe.
Nu pari de 200 de ani.
Bine, 250.
Smitty.
Unde s-a dus necunoscutul 8611?
Cum naiba să știu eu? Cine a luat-o?
Semnătura ta. Unde ai pus-o?
Haide, omule. Trebuie să mă ajuți.
Doi legiști au fost concediați anul trecut pentru pierderea unui cadavru,
și eu s-ar putea să fi pierdut două.
- Două?! - Da.
Bine? Am probleme serioase, și o iau razna.
Astăzi, în special sunt super încântat că nu sunt tu.
Ne vedem!
Detective, iată-te.
Am petrecut toată noaptea distilând și separând compușii găsiți în Aterna.
Sună foarte interesant, și?
Urme de ubichinol, idebenonă, fluoximestron,
și extracte din astragalus membranaceus.
Habar n-am despre ce vorbești.
Dr. Gardner a menționat unii compuși importanți din Aterna.
Sunt variante mai ieftine. S-a zgârcit la bani.
Și dacă este așa, probabil asta a cauzat
adevăratul prejudiciu asupra creierul pacienților lui.
- Adică fac găuri prin ele? - Exact.
Doar că dr. Gardner nu este dr. Gardner.
I-am luat amprentele după cartea de vizită.
Numele lui adevărat este Harold Price.
Nu are nicio pregătire medicală.
Acum doi ani a avut o clinică de sănătate în Miami,
unde doi din pacienții lui au murit în mod misterios.
A închis clinica și a dispărut, până acum.
Dacă este ceva letal în Aterna,
trebuie să închidem clinica aia.
Deja am depus un ordin.
- Să-ți iei un costum de baie. - Pardon?
Trebuie să trecem pe la doctor.
Locuiește în Hamptons.
Tot ce pot să cumpere banii.
Fii drăguță, detective.
Pot fi femei foarte bune.
Joacă doar cărțile care le sunt date.
Nu toată lumea s-a născut atât de norocos.
Încerci să fii fermecător?
Te rog, trebuie să știi că ești atractivă,
din punct de vedere științific.
Distanța dintre ochii tăi este de 44% din lățimea feței.
46% este optim, dar tu ești pe aproape.
Ochi mari, pomeți ridicați...
nu sunt totuși gustul meu. Eu prefer un aspect mult mai eronat.
Dar din punct de vedere empiric, detective, ești destul de bună.
Nu prea mă ajută asta în meseria mea.
De fapt, este mai mult o datorie.
Și apreciez efortul de a le ascunde.
Dar doar ca să știi, nu merge.
Iată-te... doctorul cel bun.
Nu cred că ți-am trimis o invitație.
Voi doi păreți să fiți mult prea îmbrăcați.
Sunt sigur că putem să-ți găsim ceva de îmbrăcat, detective.
De fapt, nu plănuiesc să rămân.
Am venit doar să te duc cu mașina.
Speram să ni te alături în centru.
Sună excelent.
Dar după cum poți vedea, am musafiri.
Sunt confuză. A cui este casa asta?
A dr. Gardner sau a dlui Price?
Acesta este numele tău adevărat, nu? Harold Price.
Despre ce vorbesc? Cine este Harold Price?
Numele adevărat a lui dr. Gardner înainte să-l schimbe.
A deschis un centru de sănătate în Florida unde au murit doi pacienți.
Nu a fost din vina mea.
Scumpo, lasă-mă să clarific această neînțelegere cu ei,
și o să vin și eu într-un minut, bine?
A fost un lucru teribil ce s-a întâmplat.
Dar te asigur că nu am avut nimic de-a face cu morțile lor.
N-am nicio îndoială.
Nu aveai nici pregătirea și nici intelectul necesar
pentru a dezvolta un drog așa de complex ca și Aterna.
Dar trebuie să știm cine a făcut-o.
Nu aici.
O să vin cu voi.
Pot măcar să pun niște haine pe mine?
Aș prefera s-o faci.
Bună din nou.
Te cunosc?
Ne-am cunoscut la biroul Aterna.
Purtam o eșarfă probabil.
Scuze. Nu-mi amintesc.
Poate că ai băut suficient.
Nu beau alcool.
Apă minerală?
Am nevoie de nume, fotografii,
și declarații de la fiecare persoană de la petrecerea asta... acum.
Deci, criminalul a intrat cel mai probabil de la piscină.
L-a atacat pe dr. Gardner din spate,
cu o armă la gâtul lui.
Da, oglinda i-ar fi arătat reflexia,
dar victima nu s-a întors.
A fost înjunghiat în al cincilea spațiu intercostal,
la limita sternului stâng, o rană precisă.
Un criminal precis. N-a pierdut niciun moment.
Scuză-mă. Pot să împrumut ăsta?
Ai ceva?
O singură rană prin înjunghiere cu un bisturiu de unică folosință.
Căutăm pe cineva cu pregătire medicală.
Uită-te la petele astea.
Este ca și cum ceva i-a mâncat creierul.
Dr. Gardner suferea
de aceeași boală neuro degenerativă ca și Bill Sayle.
- Deci dacă nu era înjunghiat... - Ar fi murit oricum.
Asta este ghinion masiv.
Sau noroc, dacă iei în considerare că înjunghierea
este mult mai puțin dureroasă decât transformarea creierului tău
în brânză elvețiană.
Nu aveau decât un lucru în comun, amândoi luau Aterna.
Da, dar am făcut rapoartele toxicologice.
- N-am găsit nimic. - Nu cred în nimic.
Sunt un om de știință și sincer unul sceptic.
Este mereu ceva,
atâta timp cât știi unde să te uiți.
Când mi-a spus Mulgrave, am crezut că glumește.
Ce faci aici, James?
Încerc doar să mă simt mai bine, să trăiesc mai mult.
Ai citit literatura.
Te joci cu mine?
Râdeam de oamenii care fac asta.
Atunci, poate am fost închiși la minte.
Nu există niciun motiv logic pentru care să fii aici.
- Asta nu este știință. Este magie. - Oprește-te.
Te prostești. Te scot de aici.
Calmează-te, Henry.
Da.
Darul tău pentru diagnostic instant este corect.
James... o să reparăm asta.
Suntem amândoi oameni ai științei.
Europenii au reportat tot felul de tratamente noi.
Nu există leac pentru tuberculoză.
Nici măcar nu știm ce o cauzează.
Da, suntem oameni ai științei, Henry...
Până când ne dezamăgește.
Tuberculoză!
Asta încă este o chestie?
Timp de secole, a transformat plămâni sănătoși
în țesuturi descompuse și putrezite.
Tocmai ce am comandat mâncare chinezească.
Nici măcar nu am știut că este o infecție bacteriană până în 1882.
Și ne-a trebuit 20 de ani să aflăm
că este transmis prin laptele infectat de vacă.
Bine, și ce legătură are asta cu cazul nostru?
Căutam un compus din Aterna
care poate să cauzeze acestă deteriorare,
dar dacă Aterna în sine a fost infectată cu ceva?
Nu ar fi apărut pe raportul toxicologic?
- Nu dacă era o boală prionică. - O ce?
Prionii... nu sunt nici bacteriene și nici virale.
Și nu sunt vii. Sunt doar niște bucăți de proteine.
Din această cauză nu apar pe niciun test.
Dar când ești infectat cu prioni,
aceștia determină simptome neurologice bizare
pentru că fac găuri în creierul tău.
Ce faci?
Trebuie să găsesc fiecare persoană care a fost la clinica aia,
și să-i fac să nu mai bea chestia aia,
și vreau să explici chestia aia cu prionii
la o grămadă de oficiali ai orașului.
Jo... devin mai rău.
Poți să iei o boală prionică ingerând țesutul infectat.
Și prionii se găsesc în țesutul neuro uman.
Creiere?
Oamenii ăștia mănâncă creiere?
Le beau.
Întrebarea mai importantă este...
De unde vin creierele alea?
Câți necunoscuți și necunoscute lipsesc Lucas?
Știi de corpurile lipsă?
Ești emoționat că ai pierdut ceva de două zile,
pentru că tu nu pierzi niciodată nimic.
Nu de când ai lăsat prima ediția a romanului tatălui tău
în metrou când aveai 6 ani.
Îți aduci aminte povestea aia?
Câte, Lucas?
Da! Între noi, Brooklyn,
Bronx, Queens, Staten Island,
Au dispărut 12 în ultimul an.
Ai liste cu cine putea să ia cadavrele.
Am vorbit cu supervizorul de la morgă,
fiecare șofer de pe ambulantă.
Îmi spui fiecare detaliu din viața ta.
Fă asta acum, începând cu necunoscuții.
Acum? Bine, era într-o luni.
Era ziua de naștere a fostei mele iubite.
Deci am intrat în depozit,
gândindu-mă la cât de mult îi plăceau labradorii negrii.
De ce nu i-am luat unul?
Continuă.
Am băut o cafea neagră columbiană,
pe care am luat-o din locul acela nou,
și aromele se combina perfect
cu gogoașa pe care o mâncam.
Spune-mi despre gogoașă, Lucas.
Gogoașa?
Lucas nu mănâncă de obicei gogoși.
Era spumoasă. Dar nu prea spumoasă.
Textura era fantastică.
Sunt de la brutăria specifică din Brighton Beach.
Te-am văzut lingându-ți degetele de zahăr în dimineața aia,
și tu nu locuiești în Brighton Beach.
Cine ți-a dat gogoașa, Lucas?
Anton.
Anton Vann, tipul de la ambulanță.
Îmi aduce una de fiecare dată când aduce un cadavru.
Pentru a-ți distrage atenția când pleacă cu celălalt.
Sunt Jo Martinez. Vreau să dai în urmărire pe Anton Vann.
Poliția. Nu te mișca.
Nu te mișca!
Anton, ești arestat.
Avem registre care dovedesc
că ai furat 12 necunoscuți și necunoscute din întregul oraș,
pentru a le recolta glandele pituitare.
Nu mai aveau nevoie de ele.
Poate ar trebui să tratezi asta un pic mai serios.
O să primești cel puțin 10 ani pentru fraudă, furt,
manipulare frauduloasă a unui cadavru.
Dar asta nu este nimic,
comparat cu sentința pentru uciderea lui Harold Price.
- Cine? - Dr. Gardner.
Avem martori care te-au văzut la petrecere.
Ți-am verificat și ambulanța.
Kitului tău îi lipsește un bisturiu de unică folosință.
Și ghici cu ce a fost înjunghiat Price?
Cu cine lucra Harold Price pentru a face Aterna?
- Deci, nu avea cunoștințe științifice. - Era doar un agent de vânzări.
Îmi dai un nume, și o să vorbesc cu procurorul.
Sau aș putea să vorbesc cu cei de la Imigrări.
Sunt sigură că le-ar face plăcere să te trimită acasă,
să fii judecat în Ucraina.
Eu am făcut Aterna.
Am fost chimist în Ucraina.
Dar n-am putut să fac decât asta când m-am mutat în America.
Ești pregătit să scrii asta?
Da. O s-o fac.
Scuză-mă.
- Realizezi că o să spargi oglinda? - Îmi cer scuze.
Înainte să scrii o confesiune,
Vreau să-l întrebi pe Anton ceva.
"Când ai extras peptida complexă
"din glandele pituitare,
ai folosit metoda Ribowsky?"
Colegul meu are o întrebare simplă.
Când ai extras peptida complexă din glandele pituitare,
ai folosit metoda Ribowsky?
Bineînțeles că am făcut-o.
- Nu el a făcut-o. - Care parte?
Anton a furat cu siguranță necunoscuții și necunoscutele,
și l-a omorât pe dr. Gardner, asta este clar.
Dar nu este nicio metodă Ribowsky.
Nu are experiența științifică pentru a crea Aterna.
Scuze de întrerupere,
dar am găsit asta când am închis clinica.
Este o listă cu toți pacienții Aterna.
Bine, trebuie să găsim fiecare persoană de pe lista asta,
și să-i facem să nu mai bea asta.
Henry? Ești bine?
Ești bine?
Această pictură ar fi un câștig pentru orice colecție.
Dar care este valuarea de revânzare?
Am crezut mereu că femeile frumoase sunt mereu stilate.
Abraham! L-ai luat?!
- Ce să iau? - Îmi pare rău. Magazinul este închis.
Întoarceți-vă în 5 minute,
dupa ce pleacă acest domn nebun.
Nu glumi despre asta, Abraham!
Ai luat Aterna?!
Ce?! De ce ai crede asta?
Pentru că ți-am văzut numele pe lista de pacienți.
Cineva mi-a strecurat un fluturaș într-un turneu de mahjong.
N-am fost decât pentru o consultație.
N-am luat-o niciodată.
Deci m-ai mințit... chiar în față.
Ce s-a întâmplat cu îmbătrânirea frumoasă?
Am făcut-o. Sunt bătrân acum, și am făcut-o cu grație.
Deci, ce? Vrei să fii tânăr?
Nu!
- Poate. Câteodată... - Sigur.
Nu de asta m-am dus acolo.
Atunci de ce?
Pentru că...
Pentru că mă îngrijorez câteodată.
Adică, cred că...
Cine o să aibă grijă de tine când eu n-o să mai fiu?
Și apropo, ar trebui să mă cunoști mai bine de atât.
Sunt fiu de doctor.
Crezi că aș lua prostii dintr-alea?
Le-am pus prea multe întrebări,
au trebuit să aducă chimistul pentru a-mi explica.
Ce chimist?
Cea frumoasă. Și este și deșteaptă.
Doamne, ce ochi avea.
Ai recunoaște-o dacă ai vedea-o?
Nu mă jigni.
Ochii un pic mai mari și nu atât de pătrat maxilarul.
O cunoști pe Ingrid Bergman?
Are ochii lui Ingrid.
Este pe aproape.
Sora ta este aici să te vadă.
Ce faci aici?
Nu știu ce să fac.
Mi-am asumat vina, surioară.
Trebuie să vinzi restul drogului.
Folosește banii că să pleci de aici.
Pleacă acum.
Am găsit. Am o potrivire.
Aia este iubita dr. Gardner.
Ea era creierul din spatele Aternei.
Sasha Savchenko... 28 de ani. Este un chimist ucrainean.
A intrat în țară cu o viză medicală în 2011.
Ultima adresă cunoscută în Brighton Beach,
unde locuia cu fratele ei.
Anton Vann.
Trenul 1 ajunge acum.
O mașină se duce la ea acasă chiar acum.
Dr. Morgan? Colegul tău este la telefon.
Alo?
Am găsit chimistul de la clinică.
Cea frumoasă. O s-o urmăresc.
Rămâi pe loc, Abraham!
- Unde ești? - Am plecat de la secție. Sunt la metrou.
Abe?!
Vreau să dai în urmărire femeia asta.
Henry, ai o poză cu Abe?
Este miercuri, deci Abe ar trebui să se ducă
la barurile rusești de pe strada 5 și Broadway.
Următoarea stație este la strada 18.
Dar având în vedere frecvența trenurilor la o oră de vârf,
ar trebui să fie la 23 în 6 minute.
Următoare oprire... stație 23.
Alo? Sunt colegul lui Henry Morgan.
Vă rog îndepărtați-vă de uși!
Sunt în trenul 1.
Încă la 23, dar cred că...
Nu a coborât la 32.
Următoare oprire... stația 34Pen.
Alo? Alo?
Se dă jos. Se dă jos.
Se dă jos.
Ofițere!
Vreau să arestezi femeia aia!
- De ce? Ce a făcut? - Este un pic mai complicat.
Este un chimist care făcea,
snackuri din creiere umane.
Bine. Ați mâncat astăzi, domnule?
Un mic sandviș. Ce legătură are asta?
- Calmați-vă domnule. - Ia-ți mâinile de pe mine.
- Verifică toate trenurile. - Abe!
Îl știi pe omul ăsta?
Slavă Domnului. Poți să-i spui acestui cretin
că sunt aici în treburi oficiale polițiste?
- Nu, nu ești! - Unde ai spus că s-a dus?
Acolo! Acolo!
Cum rămâne cu mine?!
Ține-l acolo!
Domnule... nu mă faceți cretin.
Erai la petrecere.
Nu sunt de la poliție, Sasha.
Sunt doctor, ca și tine.
Știu că tu faci Aterna.
N-am știut că rănește oameni.
Nu voiam să-l vând. Plănuiam să-l distrug.
Te cred.
A fost bine când am folosit linia de celule stem,
dar... erau foarte scumpe.
A amenințat să le spună celor de la comitet despre mine,
dacă nu făceam ce voia.
Și din această cauză l-ai rugat pe fratele tău să te ajute.
Voiam doar să meargă.
Nu-ți poți imagina ce le dădeam oamenilor
când puteam s-o fac.
Fratele tău l-a omorât pe dr. Gardner, nu tu.
Anton se temea că cineva va afla despre mine.
Dr. Gardner nu merita să moară.
Niciunul dintre acei oameni nu meritau să moară.
Dar este vina mea.
Oprește-te! Aruncă geanta!
- Puneți mâinile unde le pot vedea. - Jo, așteaptă!
- Las-o jos! - Trebuie să plec acum.
- Oprește-te! - Henry!
Ești prea tânără ca să mori.
Am reușit să luăm legătura cu clienții Atena,
și prima întrebare pusă de toți,
"când putem să luăm mai mult?"
Toată lumea vrea să fie tânără din nou.
Nu toată lumea.
Îmi fac griji pentru tine, detective.
Iei micul dejun la biroul tău înainte să ajungă toată lumea,
și cina după ce pleacă toată lumea.
Apoi te duci acasă pentru a dormi.
Sunt mai multe la viață.
Ai grijă, Henry.
Dacă începi să mai vorbești din nou despre simetria feței mele,
o să-mi scot arma.
Abe îmi spune mereu să mă bucur de viață.
Cred că fac același lucru aici.
Ăsta este cel mai uimitor oraș din lume.
Este cineva acolo
pentru toate dejunurile și cinele.
Da, eu deja l-am găsit.
Nu mai este.
Noapte bună, detective.
Noapte bună, Henry.
Pe cât de tristă și îngrozitoare ar putea fi moartea,
ne forțează să prețuim fiecare moment, pentru că adevărul este...
Viața este prețioasă pentru că este finită.
Nu renunțăm la speranță.
Am citit jurnale europene.
Francezii au obținut rezultate cu ajutorul plămânilor.
Nu.
Mai avem opțiuni.
Nu.
Henry...
Trebuia să mă opresc acum mult timp.
Vreau să ies afară.
Nu renunța.
N-o fac.
Ofer.
Văd totul cum ar trebui să fie.
Henry, uite.
Uită-te în jur.
Totul este așa de frumos.
Când ești nemuritor, trebuie să ți se aducă aminte de frumusețe.
Zilele devin ani, anii secole.
Timpul poate să își piardă sensul.
Adică... chestia de ieri a fost uimitoare, nu?
Ca în zilele mele de activist la Berkeley.
Și am fost arestat!
Să-ți spun ceva... Mă simt cu 40 de ani mai tânăr.
Mă simt mai bătrân cu 40 de ani.
Am nevoie doar de puțin timp singur în laboratorul meu.
Am găsit o altă piesă pentru graficul meu.
Refuz să te mai las să petreci un minut în plus acolo.
Haide. Vreau să mă ajuți cu ceva.
Deci oricât de mult ai trăi,
deci asta s-ar putea să fie pentru mult, mult timp,
trebuie să te încurajezi să trăiești fiecare zi...
Fiecare oră, ca și cum ar fi ultima.
Asta s-ar putea să fie o idee groaznică.
Da. Ori una super.
Ești sigur că vrei să faci asta?
Nu trăiești decât o dată.
Ne vedem pe partea cealaltă.
Traducerea și adaptarea: Lia @ Titrări Team
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro